Tork.
Klämma.
Sy ihop henne.
David.
Det har varit en tågolycka utanför Santa Barbara.
De flyger hit ett aortatrauma nu.
Hur kan jag be dig göra det, David?
Jag kan göra det, Blake.
Är han galen, Jasmine? Han har stått upp i 14 timmar.
Sen Leslies död har den arma saten grävt ner sig i sitt arbete.
-Börjar det inte bli lite vilt? -Han har nog inget val.
Vänta nu, Jasmine. Han måste inte göra det.
Vem mer här klarar det? Vem kan göra det David kan?
Lonnie Walsh. Han väntar sig inte att bli adlad för det.
-Jag klarar transplantationen. -Vi behöver en med rätt erfarenhet.
-Även om han somnar stående? -Ingreppet är komplicerat, Lonnie.
Ursäkta mig, miss?
Du är en duktig läkare, Lonnie, men du är inte David Ravell.
Miss? Miss?
Såg du det?
Vet du min plan för dr Ravell?
Skäl att älska fortsätter efter reklamen.
Skummjölk, va?
Halvt paket?
Det är jättefett. Vår kock använder skräp.
Vill du inte ha en kalkonburgare i stället?
-Vill du ha dricks när jag är klar? -Du har rätt. Det är din kropp.
-Just det. Skit i den. -Wesley.
Jag sa detsamma till honom. Tack för förslaget.
Inga problem.
Hej, killar. Här har ni.
-Hej, Betty. -Hej, Roy.
-Du är snygg. -Tack.
Jag gillade din ledare i morse.
Tack. Jag försökte berätta episkopalkyrkans historia.
Den var jättebra. Den satte tanken bakom kyrkans kakbasar i perspektiv.
Vissa läser mer än bara radannonser.
Jaha, sheriff, hur är allt?
Som vanligt. Håller världen trygg.
Jag menade din mat.
Hon kommer.
-Grattis! -Har den äran!
-Var fick ni tag på den? Så pinsamt. -På nätet. Var annars?
-Posera med honom, Betty. -Okej.
Lite till vårdkursen du vill gå-
-men skjuter upp på grund av en viss man.
-Jag kan inte. -Ta det nu.
Betty.
Tack, hör ni.
Du har ringt Sizemore Motors, med traktens bästa begbil-sortiment.
Vi är ute och säljer nu, så lämna ett meddelande.
Nej, kom hit och gör ett kap. Kaffet är alltid varmt.
Hej, Del. Det är jag. Du är väl upptagen.
Jag undrar om jag kan låna en ny Buick i kväll.
-Så ring mig... -Vänta lite, älskling.
-Du är där. -Vad ska du med en ny Buick?
-Du låter andfådd. -Jag sprang in för att svara.
Sue Ann bjöd ut mig.
Det vore trevligt att åka i ny bil.
-Vad var det? -Inget.
Här är fullt upp. Du behöver ingen LeSabre för att gå ut med Sue Ann.
-Nej, men... -Ta den blå Corsican.
När han har dumpat henne gör vi det. Vänta lite.
Han skriver pris på banderoller, men kommer nog inte tillbaka.
-Banderoller? -Du vet, flaggor och skit.
För en vitalare look, säger han.
Synd på LeSabren. Det är en väldigt fin bil.
-Hur är det på Tip Top då? -Bara bra.
-Saknar du det nånsin? -Du måste skoja.
Okej.
Hej. Ja.
Det är hans fru.
Det var det jag sa. Ja, jag pratade om det.
Så jag tänkte till påsk... För jag älskar pastellfärger.
-Hej. Har du tittat på det än? -Jajamän.
Om den mannen blir snyggare så vore det rent kriminellt.
Jag vet.
Är du klar? Jag har en överraskning. Vi åker till Starlight ståndsmässigt.
Åh, Betty...
Kisar man ser den ut precis som en Jaguar.
Förlåt. Jag skulle ringa dig.
Larry har ett logemöte. Jag får aldrig barnvakt.
Jag är hemskt ledsen.
-Nästa vecka kanske vi kan bowla. -Ja, det vore himla roligt.
Ja... Tack!
Ha en trevlig födelsedag. Ha så skoj nu.
Jag får väl...börja med maten.
Så där ja.
-Vill du inte ha sallad? -Nej, jag vill inte ha sallad.
-Vad var tjafset om Buicken? -Sue Ann skulle bjuda ut mig, men...
Trivs hon inte i en Corsica? Den har ac, den har läder.
Jag är glad att du ska ut i kväll. Jag har nåt på gång.
Några seriösa kunder med verklig potential.
Vilka är kunderna?
Ett par hitresta killar. De vill se den nya LeSabren.
-Nya LeSabren? -Herrejesus.
Titta på dem. Vem knullar de?
Skådisarna är oftast modeller, som oftast är fikusar.
Och resten är idioter.
Vet du vad som är värst med såpor? Folk utan liv ser på andras bluffliv.
-Inget slår att se käglor välta, va? -Bowling är ett skicklighetsspel.
De försöker göra OS-sport av det.
Okej. Jag går. Röj upp den här skiten.
Till vår vackra dotterdotter på hennes födelsedag
Har den äran
Jag sa att min bil är på verkstan. Han ska köra mig hem i morgon.
-Du är vacker. -Ja, jag vet.
Jag har speciella planer för oss.
Snart händer det saker som jag tror att du ska gilla.
Jag säger bara att deras anfall suger.
Man kan ha världens bästa running- backar, men nån måste blocka åt dem.
Jag sa åt min fru att städa här. Hon är ute. Vi sätter på musik.
Tycker ni om musik?
...för att se hur snabb den är.
Farten hjälper mig att glömma det som varit.
Lyssna, David.
Jag har sagt det förut, men jag är hemskt ledsen för din fru.
-Vi borde nog... -Vi åker inte. Inte än.
-Du har en pudding här. -Din fru är jättesnygg, Del.
-Har jag sett henne förut? -Om du har ätit på Tip Top, ja.
Ja, just det. Kaffet.
Ja, Betty häller upp kaffe grymt. Vi sätter oss här.
När Skipper dog gjorde det så ont.
Jag ville bara att världen skulle försvinna.
För en lyckad affär.
Vi är där vi ska vara.
Och om du känner nåt för nån så ska du...
Snälla du!
Det är inte att jag inte tycker att du är snygg.
-Jag är bara inte redo. -Nej, han är inte redo.
Fint hus du har här, Del. Väldigt komfortabelt.
-Fair Oaks är fint. Trivs du här? -Skojar du? Det är en liten stad.
-Vad menar du, Del? -Bara en massa puckon.
Verkligen?
Det kan jag lova er.
-Kan du ge oss ett exempel? -På vad?
Jag ber om ett exempel på när ett pucko är ett pucko.
-Jag förstår inte. -Du är väl inget pucko, Del?
Så ge mig ett exempel på en dum person som gör en dum sak.
Du är inte dum själv och borde ju veta. Va?
-Ska vi inte komma till saken? -Ge mig bara ett exempel.
-Ett. -Okej.
Burger King öppnar i stan.
Idioterna blir vilda och börjar köa som till en femstjärnig restaurang.
-Fem stjärnor? -Ja.
Vad tycker du, Wesley? Låter det dumt?
Nej, det är okunskap. De vet inte bättre.
-Kan du ge oss ett till exempel? -Lägg av! Kan vi komma till saken?
-Herrejesus! -Han väntar.
-Jag vet inte, rödskinn är dumma. -Del, sa du precis rödskinn?
Indianer, rödskinn-vilket som. De super jämt och gör dumma saker.
-Hur då? -De spyr på trottoaren. Korkat.
Få se. Här borde det finnas kiowa, kickapoo och osage.
-Har jag rätt i det? -Jag vet inte.
Du vet inte?
Min bild av dumhet skiljer sig från din. Så vi gör så här...
Ta av dig strumporna.
-Kom igen nu. -Förlåt. Det är mitt fel.
-Jag trodde du kände nåt för mig. -Chloe, du är underbar. Det är du.
Jag vet bara att det finns nåt riktigt speciellt för mig.
Jag vet inte vad eller vem det är.
Men sen Leslies död har jag haft en känsla.
Nu ska jag säga vad som är dumt.
-Dumt är att ta andras saker.-Va? -Just det.
Dumt är att försöka sälja dem till folk som av naturen är opålitliga.
Dumt är att ringa folk i Kansas City-
-som känner stöldgodsets ägare och försöka sälja det till dem.
Det är verkligen dumt.
Vet du, Del, för 150 år sen-
-hade din kommentar om indianer fått dig skalperad.
Här hade du skalperats.
-Sjuhelvetes sätt att dö på. -Nej, det var inte alltid dödligt.
Vi kan skalpera Del nu och ändå kan han berätta för oss hur det känns.
Man behöver bara ta en kniv... Del, kom igen. Vi bara pratar här.
Man tar bara en kniv och gör ett snitt över pannan-
-greppar en tofs och skär medan man drar. Skalpen lossnar jättelätt.
Ett snitt?
Vad vet jag, David? Du tar med en kvinna i bilen ut till skogen.
-Det här var din idé. -Vem kör bilen, David?
-Är det viktigt vem som sa vad? -Självklart.
Nu vill jag veta hur du fick det du stal och så klart var det är nu.
Okej.
Det ligger i Buicken. Men jag svär, jag har inte rört det. På hedersord!
-Okej då, Del. -Döda mig inte. Ni får inte döda mig!
Du har tur, Del.
Mer tur än rödskinnen som du känner sånt förakt för.
Om nån behandlats orättvist så är det våra indianer.
USA har en skamfläck på själen för övergreppen mot dem.
Jag är glad att de har kasinona.
David, jag önskar att jag hade en god nyhet. Jag går rakt på sak.
Chloe Jensen har anmält dig för ofredande.
Herrejävlar, Wesley!
Är du helt jävla galen?
Vad fan är det med dig?!
-Vad är ditt problem? -Du sa åt mig att göra det.
För att få honom att prata, ja!
Få väck det där fanskapet.
Då kan jag glömma. Kände du som om nåt fint skulle hända dig, Jasmine?
Skitbra, Wesley. Nu vet vi inte var grejerna är.
-Han sa i Buicken. -Vilken jävla Buick?!
-Varför sköt du honom? -Jag var tvungen.
Det var det enda anständiga att göra när du skalperat honom!
Jag vet bara att det finns nåt riktigt speciellt där ute för mig.
Amatör!
Jag vet inte vad eller vem det är.
Men sen Leslie dog har jag haft en känsla.
Jag vet bara att det finns nåt riktigt speciellt där ute för mig.
Jag vet inte vad, men sen Leslie dog har jag haft en känsla.
Betty!
Betty?
-Kan vi använda det här? -Ja, ge mig påsen där.
Här.
-Hej, Betty. Är du okej? -Jag mår jättebra.
Jag undrar om jag får ställa lite frågor till dig om det som hände.
-Jag såg allting. Det var äckligt. -Såg du vem som gjorde det?
-Gjorde du det? Vem var det? -Det var Chloe.
Kan ni försöka låta bli att kliva i bevismaterialet, snälla?
Roy Ostery!
Du och din jävla polisradio. Jag går iväg i tio minuter...
-Betty, jag beklagar det här. -Äh, det är ingen fara.
Hej då, Roy. -Trevligt att se dig, sheriff.
Tack för att ni tittade in.
Vart fan ska hon?
-Hur visste du att Del inte ljög? -Jag såg hans själ, Wesley.
Han stod öga mot öga med sin gud. Ingen ljuger i det läget.
Ditt Geronimo-nummer skärrade mig och jag övergav mina instinkter.
-Du gav mig en blick. -Vilken jävla blick?
Du har bara en blick. Jag trodde du var klar, så jag mulade honom.
Jag var bara trött på hans gnäll. Och du mulade ingen.
Du skalperade honom. Jag spydde nästan.
-Varför drog du indianhistorien? -Vad fan betyder det?
Om jag berättat om Ty Cobb hade du slagit ihjäl honom med basebollträ?
-Jäklar! Inget där. Vi sticker. -Ska du bara lämna bilarna så här?
Det förvirrar dem. Jag måste göra nåt när du sabbat allt.
Jag sabbade ingenting. Jag försökte göra en markering.
Göra en markering? Jag ska säga dig en sak.
I vår bransch sätter man ingen mat på bordet om inte telefonen ringer.
De som får samtalen är duktiga. Inte glassiga-duktiga.
De går in, de går ut. Ingen vet ett skit. Förstår du?
Tre i knoppen, inget sprattel i kroppen.
-Bra motto. -Du ska få en bildekal.
Tro på det. Det är den enda markering som du behöver göra.
-Stör den här dig? Jag tar ner den. -Tack.
Jag hörde Joyce om det här.
Hon var rätt intim med gamle Del på regelbunden basis, om du förstår.
-Och med andra män i stan-dig med. -Näst sista skolåret.
-Än sen? -Anta att Betty fick veta om dem.
Så du menar att Betty Sizemore, vår Betty Sizemore-
-som du sjöng i swingkören med-
-lejde nån till att skalpera Del i hennes kök medan hon såg på?
Det är bara en teori. Jag säger inte att jag gillar den.
-Jaha, hur är det med henne? -Hon är i en slags chock.
Jag ser tecken på en posttraumatisk reaktion med möjlig disassociation.
-Kan vi få det i klarspråk? -Förändrat medvetandetillstånd.
-Det får den chockade att fungera. -Så hon bevittnade det?
Absolut. Men minnet av det är borta. Vet ni vilka Chloe och Lonnie är?
Hej då.
Sue Ann, jag måste berätta nåt. En hemsk sak hände Del och mig.
Ja, vännen. Ska du inte sova lite? Allt kommer att bli bra.
Jag vet. Och jag är hemskt ledsen för allt det här.
Men jag vet att det finns nåt riktigt speciellt där ute för mig.
Kära Del. Detta är det svåraste som jag nånsin gjort.
Men jag måste vara ärlig.
Medge att vi har glidit isär. Du verkar inte lycklig längre.
Jag tror inte att jag nånsin har gett mig själv en chans.
Men jag vill ta den chansen nu. Jag önskar dig lycka till. Betty.
Ögonvittne till brutalt mord försvunnen
Det här är illa, Wesley. Det här är mycket, mycket illa.
-Det är extremt illa. -Bacon?
Du förstår inte situationens allvar.
Det är illa nog att vi inte har det vi kom för och inte vet var det är.
Och nu det här.
Det här skulle bli mitt sista jobb. Jag betalade handpenningen på båten.
Hur fan kan du äta nu? Jag blir spyfärdig av att se på dig.
Jag kan äta för att jag vet att vi inte kidnappat nån kvinna-
-och för att ingen letar efter oss och för att jag är skithungrig.
Lugn. Hon hamnar på ett mjölkpaket eller nåt. Det är allt.
Hon stack från stan illa kvickt.
Och var hon inte väldigt tyst i huset?
Visst hade de flesta kvinnor skrikit? Det vet jag.
Vi kan ha att göra med en slug, hänsynslös kvinna.
Mrs Rogers? Dwight Campbell, försäkringsbolaget.
-Jag söker en Betty Sizemore. -Jag kan tyvärr inte hjälpa dig.
Gå till ditt rum. Nu!
Visst är de härliga?
Hon får ut en stor livförsäkring efter sin mans tragiska död.
-Har hon släktingar i området? -Nej.
Hon har morföräldrar i Oklahoma, men det är allt.
-Har ni kontakt med mrs Sizemore? -Nej, men jag bandar hennes serie.
-Skäl att älska. -Har Chloe vittnat?
-Hur länge har hon jobbat här? -Runt fem år.
-Gick ni i high school tillsammans? -Så himla gulligt sagt av dig.
Nej, inte precis. Men hon har jobbat hos oss ett bra tag.
-Ville hon ha ut mer av livet? -Hon ville ha ut något av livet.
-Vem är den här mannen? -En pappfigur till hennes födelsedag.
-Kan jag behålla de här? -Ja, om det kan få hem henne.
Jag stal bilen från DEL SIZEMORE MOTORS
-Hoppas du inte missförstod mig. -Jag tror inte det, Chloe.
Du har skitat ner händerna och skulle bara våga banga nu.
När du ska vittna, säg bara det du ska säga.
Måste jag svära? På en bibel?
De ska bara fastställa dödsorsaken, men de ställer frågor till dig.
Gillar du också Skäl?
-Jag heter Ellen. Vad vill du ha? -En lättöl, tack.
Chloe...du är en vacker, intelligent, sexig kvinna.
Med en sönderriven blus kan du inte förlora.
-Ellen, har du en telefon? -Här har du.
Om det är ett fjärrsamtal, ge mig en dollar när du är klar.
-Hallå? -Sue Ann?
-Jag ville bara säga att jag är okej. -Var är du?
-På Canyon Ranch Bar i...? -Williams.
I Williams, Arizona. Så jag är halvvägs.
Halvvägs till...? Kom hem nu. Vi har varit så oroliga för dig.
Jag trodde du skulle stötta mig.
Du vet hur det är med Del. Hur reagerade han på min lapp?
En trevlig man från försäkringsbolaget kom.
Han sa att du får ut mycket pengar på Dels försäkring.
-Vad pratar du om? -Dels livförsäkring.
-Jag måste lägga på. -Betty, lyssna.
-Vad har jag gjort henne? -Det är det du inte har gjort.
-Vart är du på väg, Betty? -Los Angeles, Kalifornien.
Och din vän sa åt dig att inte åka dit?
När jag for till Europa sa mina vänner att jag var galen.
Till det riktiga Europa? Det här är första gången jag lämnar Kansas.
Jag borde kalla dig Dorothy. Jag åkte raka vägen till Italien.
Alla sa åt mig att inte åka, men jag ville åka till Rom.
Sen jag såg Audrey Hepburn i Prinsessa på vift.
-Och jävlar i mig, jag åkte. -Älskade du det?
Rom är det bästa jag har gjort. För att jag gjorde det.
Jag svär, det förändrade mig. Jag har varit i Rom i Italien.
Jag satt varje morgon på Café Sistina och drack min cappuccino.
Och såg pilgrimerna gå till mässan. Det kan ingen ta ifrån mig.
Jag lämnade min man för tre dar sen.
-Verkligen? -Ja.
Jag ska återförenas med min ex-fästman.
Han friade till mig härikring, så stoppet är sentimentalt.
-Du hade ju aldrig lämnat Kansas. -Förutom den gången.
Jag byter en bilhandlare mot en hjärtkirurg. Inte så illa, va?
-Tjusigt. Cedars-Sinai? -Nej, nej, nej. Loma Vista.
-Han heter väl David Ravell. -Hur visste du det?
-Vad heter han på riktigt? -Dr David Ravell. Hur visste du?
-Menar du skådisen George McCord? -Nej, nej. David Ravell.
-Han är hjärtspecialist. -Jag vet. Vi såg honom nyss.
Du menar allvar, va?
-Hur ska du hitta honom, Betty? -Jag går till sjukhuset.
Tänk om inget när du kommer dit är som du trodde att det var?
Detta är det största som jag nånsin gjort.
Och jag måste göra det.
-Var rädd om dig nu, Betty. -Ärligt talat...
Jag kan inte fatta att jag har kommit så här långt.
Betty älskar såpan Skäl att älska.
-Det där är viktigt. -Han sa åt dig att göra det här, va?
Jag såg Chloe och Lonnie på tv. De är tv-karaktärer.
Och Betty är kär i dr David Ravell. I tv-serien.
Tänk om hon är i Los Angeles och letar efter honom. Skådisen.
-Det var det dummaste jag har hört. -Betty ringde från Arizona i går.
-Sa hon att hon var i Arizona? -Ja!
Det här är dummare än jag trodde. Hon är på flykt.
-Kom igen, Elden. -Skulle hon säga var hon är?
-Ring polisen i Los Angeles. -Du måste göra det!
Jag är polis. Jag behöver inte göra nånting.
-Det där är Betty när hon var tolv. -Väldigt graciös.
-Perfekt form. -Ja.
Otrolig balans också. Mycket imponerande.
Tack, frun. Gav hon er intrycket att hon skulle kunna lämna sin man?
Hon tolererade saker som jag inte hade tolererat.
Och ändå försvarade hon honom.
-Så det sheriffen sa gjorde mig arg. -Vad menar ni?
Om nån skulle betala för att få sin man mördad så hade det varit jag.
Mrs och mrs Blaine, jag kan garantera att er dotterdotter lever.
Hon hade inget med mordet på Del Sizemore att göra.
Man måste sakna en del av sin själ för att döda. Det är inte vår Betty.
-Varför måste man sakna lite själ? -Det är inte naturligt, unge man.
Det är helt naturligt att döda. Alla arter dödar.
Gud dödar. Menar ni att Gud saknar en del av sin själ?
Min kollega är ung. Han älskar sitt jobb.
Älskar det. Han skulle faktiskt vilja döda alla bovar själv.
Låt mig få fråga så här...
Om Betty flydde från nån, vart skulle hon då ta vägen?
SJUKHUS
-Jag känner inte alla doktorer här. -Dr Ravell är er duktigaste kirurg.
Du måste känna honom. Han är jättesnygg, vänlig och omtänksam.
-Han misstänks för ofredande. -Va?
Han gjorde det inte. Anklagelsen är falsk.
Det hade jag garanterat hört nåt om.
Han är här bara två dar i veckan. Han jobbar på Loma Vista också.
-Jag känner inte till det sjukhuset. -Det omges av palmer och berg.
Så ser hela södra Kalifornien ut.
Jag kan dessvärre inte ens ta dig i betraktande utan referenser och cv.
Och jag förstår ärligt talat inte hur du kunde glömma dina papper.
Hej.
-Vem...vem är du? -Betty.
Syster Betty.
-Hjälp oss! Snälla, någon! -Vad fan gör du? Gå därifrån!
Hjälp mig! Min bror dör!
Släpp vapnet!
-Släpp ditt vapen! -Hej.
Då ska vi se. Får du inte luft? Okej, låt mig titta.
Han har...prylen.
-Vad? -Luft i hålet.
Han har för mycket luft runt hjärta och lungor, så jag måste öppna.
Jag måste lätta på trycket så att han kan andas. Då kör vi.
-Du gör honom illa. -Han dör om jag inte gör det.
Det är okej. Jag har sett det göras en gång. Då kör vi. Klar?
Du ser? Det var inte så farligt.
-Överlever han? -Vi gör allt för honom.
Tacka sköterskan för hennes insats.
Iris, vem är den där fantastiska sköterskan?
Det du gjorde i går var obetänksmt. Du är inte anställd på sjukhuset.
Om killen dör så blir vi stämda.
-Förstår du mig? -Ja, ma'am.
Bra. För jag är beredd att erbjuda dig jobb.
Du kan hjälpa till i apoteket tills legitimation och referenser kommer.
Men du får inte röra någon. Är det helt förstått?
-Han repar sig fint. -Ay, gracias a Dios.
-Du låter inte som om du är härifrån. -Nej, jag kom häromdan från Kansas.
-Varför kom du till LA? -Jag kom för kärleken.
-Min f.d. fästman bor här. -Vad härligt.
-Så du bor hos honom? -Nej.
Jag vet inte var han är än, så jag bor på ett motell runt hörnet.
Rosa, hon kan ju bo hos dig. Jo, hon har ju ingenstans att bo.
Det här området... Man vänjer sig.
-Fint. -Jag köpte lägenheten med en kille.
-Han som du berättade om? -Nej, den här var värre.
Jag fick skadedjursbekämpa när han stack.
Han var den näst sista, förutom en liten jobbromans-
-som du inte säger nåt om, för kommer det ut står jag på gatan.
Det här är jättefint. Jag älskar akvariet.
Fiskar pissar inte på sittringen.
Jag skulle vilja träffa en man som ser dem före mina tuttar.
-Kom, jag ska visa dig ditt rum. -Okej.
Nej, nej, nej, vi hittar henne.
Ja. Jag förstår.
-Vad sa de? -Hitta det.
Hitta henne. Avsluta jobbet vi fick betalt för.
Hälften. De gav oss bara hälften, så de är skyldiga oss resten.
För helsicke, Wesley. Nu börjar du igen.
Samma kassa attityd som fick hit oss.
Göra en markering, dansa segerdans, skaka röven-
-och stämma alla inom synhåll. Det är det som gör att landet går åt pipan!
Man får betalt när jobbet är gjort. Och vi har inte gjort jobbet!
-Jag vet det. -Stäng av den jävla musiken!
Förtjänar jag det här i slutet på min karriär?
Nej. Jag har aldrig dödat nån oförtjänt.
Jag är ett jävla proffs! Och var är jag? I skärselden!
-Värre. Du är i Texas. -Jag är väldigt trött.
Jag har jobbat hårt och mitt arbete borde vara slut, men det är det inte.
Det här jävla jobbet har bara börjat.
Betty, Betty, Betty... Vad rör sig i ditt vackra lilla huvud?
Alla säger att om man vill gifta sig så är det här man hittar nån.
Jag jagar som tur är ingen karl, så jag kan unna mig att inte bry mig.
David hade nog inte gått hit. Han sörjer fortfarande Leslie och så.
-Vem? -Hans fru.
-Har han en fru? -Hade. Hon dog i en bilolycka i fjol.
Halshuggen. De vet inte om det var en olycka, för de hittade inte huvudet.
-Huvudet? Du hittar på det. -Nej.
Hon hade en affär med en rysk diplomat med maffiakontakter.
Och jag trodde att mitt kärleksliv var knasigt.
Vi börjar på biblioteket och går vidare därifrån.
De har alla telefonkataloger och sjukvårdskataloger och så.
Vi låter honom inte gömma sig för dig mer, va?
Jag gör det till mitt uppdrag.
Otroligt att du gör allt det här för mig.
Jag vill bara se till att du får ditt lyckliga slut eller nåt sånt.
En av oss borde få det.
-Tack. -Varsågod.
-Hej. -Hej.
Undrar vad pappa hade sagt-
-om jag bestämde mig för att sluta jobba som advokat.
Ingenting. Han hade mördat dig.
Hur är det med din inneboende? Vad heter hon nu?
Betty. Det är bra. Men jag är trött.
Vi har ägnat hela helgen åt att leta efter hennes läkarkille.
Hur kan en känd hjärtspecialist försvinna helt spårlöst?
Jag vet inte. Vi kanske har stämt honom för felbehandling.
-Var jobbar han? -Hon sa att han var på Loma Vista.
-Loma Vista...? Vad heter han? -David Ravell.
Loma Vista? David Ravell? Det är ju han i Skäl att älska.
-Hej! -Gissa vem jag såg i dag.
Dr David Ravell.
-Du skojar! Var? -På tv.
-Verkligen? -Sluta larva dig, okej?
Du gör mig medvetet till åtlöje eller så har du seriösa problem.
-Vad pratar du om, Rosa? -Jag pratar om...
-Dr David Ravell! -Jag hörde det, men...
Du är kär i en skådis i en dum såpa och vi har sökt honom i hela stan.
Inte skådespelaren George, utan hans rollfigur.
Har du ett nervsammanbrott?
-Rosa? -Jag trodde att han fanns.
-Han finns. -Du behöver seriös hjälp.
Hon har det säkert bra och bekvämt i den luftkonditionerade bilen.
Du ser inte så bekväm ut här, lilla hjärtat.
För du vill inte vara händelsernas centrum, va?
-Nej, du är som jag. -Röker du? Va?
-Vad är det för fel på dig? -Vad fan, Wesley!
Det var jävligt taskigt gjort.
Jag är trött på att se hennes jävla ansikte!
-Jag ska skjuta den jävla subban! -Nej, säg inte så.
Min sista.
Mitt sista mål.
Förstår du inte att du är speciell?
-Att du representerar nåt? -Vad?
Vad representerar hon? En vit mager subba från Kansas-
-som drar oss landet runt? Vad representerar hon?
Snälla, berätta det för mig!
Jag vet inte. Nånting.
Charlie! De har hittat henne i Vegas. Signalementet stämmer.
Hon är med en av Dels kunder.
-Hur beskrev de henne? -Blond, smal och så där.
Vänta. Blond och smal, ja. Sa de nåt om stil? Eller grace?
Säg mig... Letar din vän fortfarande efter den där såpaskådisen?
Om jag hittar honom kan han sticka hål på hennes bubbla.
Här är nålen. Han kommer på det eventet i kväll.
-Hej. -Hej.
Det här är galet. Jag kommer hem, du går till ditt rum.
Du går till köket, jag går till mitt rum. Det är larvigt.
Så vad säger du? Kan vi vara vänner?
Okej.
Vad är det där?
-Titta! -Det är ett hål i marken.
-Det är ett av naturens underverk. -Det är mörkt innan du är där.
Vill du se Grand Canyon i mörker? Det är inte stort, det är beige.
-Än sen? -Vi kan vara i Vegas om fyra timmar.
Hon var inte i Kansas City. Inte i Dallas eller Houston.
Varför tror du att hon är i Vegas?
Tror du att hon väntar där med tofsar på tuttarna? Lyssna nu.
När jag blir stor ska jag bli sjuksköterska eller veterinär.
Jag vill hjälpa människor.
Och jag respekterar allt liv. Låter det som en strippa?
Bläddra. Hon suger säkert av några främlingar innan boken är slut.
Hör du dig själv? Du låter som en jävla dåre!
-Är du amerikan, Wesley? -Ja.
Och nej, jag ska inte till nån beige jävla kanjon.
Du vet inte vad du missar!
Tönt.
-Ja? -Mr Campbell?
Är det försäkringsbolaget?
-Hallå? -Ja, det är Dwight Campbell.
Jag är Sue Ann Rogers, Betty Sizemores vän.
Jag har hört av henne. Hon var på en bar i Arizona.
Vad fan...?
Kom hit!
Hade du kul?
Önskade du nåt? Kom du i kontakt med ditt svarta jag?
Jag har hittat din Betty. Eller åtminstone var hon har varit.
-Var? Var är hon? -Det säger jag inte till dig.
-Va? -Inte förrän du skärper till dig.
Du dansade runt som nån jävla Bojangles där ute. Vad fan?
Den skiten måste sluta och jag menar det!
-Ska vi gå in och sätta oss? -Nej, vi stannar här ute ett tag.
-Och minglar lite. -Okej.
Jag är glad över att vara här.
Se vem som är här. Där borta.
Nå?
Vad väntar du på? Prata med honom. Du körde 250 mil för det här.
-Känner jag dig? -Självklart. Minns du inte?
-Jag borde nog göra det. -Dumbom. Det är jag.
-Vi var förlovade. -Var ni förlovade?
-Ursäkta? -Att släppa dig var värsta missen.
Jag har ångrat mig i sex år nu, men jag har lagt det bakom mig.
Hoppas bara att du också kan lägga det bakom dig.
Jag har saknat dig. Jag har saknat dig, David.
Mycket bra.
-Det var jättebra. -Det var bra.
Dagen då jag lämnade dig körde jag hela dagen och hela natten.
Jag bara fortsatte köra. Jag stannade vid en gammal kyrka på landet.
Prästen släppte in mig och jag satt...
...på första bänkraden där vi skulle ha suttit på vår bröllopsdag.
Otroligt att jag minns det. Fast jag skrev det.
Men det var för sju år sen och du citerar det ordagrant.
Jag är...smickrad, tror jag. Eller rädd. Nåt av de två.
-Vad heter du? -Betty Sizemore. Vad skrev du?
Jag är Lyla Branch, producenten.
Jag måste medge att du lurade mig.
Du är bättre än de flesta. Har du ett ansiktsporträtt?
-Vänta nu.-Vad händer sen, Betty? -Är du säker på att du...?
Varför inte? Vad händer sen, Betty?
David kom hit för sin specialist- utbildning och träffade sen Leslie.
Vi vet allt det. Vi vill veta vad som hände med dig, Betty.
-Jag gifte mig med en bilhandlare. -Verkligen?
Du blev dumpad för en bilhandlare, George.
-Varför kallar du honom George? -Ja, David. Berätta om bilhandlaren.
Ja, just det. Du pratar om...
-Fred. -Del.
Del, ja. Del var fantastisk.
Han var... Snacka om säljare.
Han kunde sälja vad som helst till vem som helst när som helst.
-Känner du Del? -Ja, Del och jag är gamla vänner.
Vi gick i skolan tillsammans. Faktiskt...så räddade han mitt liv.
Jösses.
Två minuter till i det iskalla vattnet och jag hade drunknat.
Del...
Del hoppade i och slet tag i mig och bara drog upp mig.
Det var fantastiskt. Vänta. Jag känner mig inspirerad.
Vi tappade kontakten efter det, men jag står i skuld till honom.
Han har aldrig sagt nåt. Det är helt otroligt.
Vad lustigt. Det var precis vad jag tänkte.
-Jag blev knäckt när ni gifte er. -Jag är hemskt ledsen.
Jag intalade mig att det var bäst så.
Att det fanns nån mening. Men Del?
Jag var ung...och dum och rädd.
-Du gav aldrig oss en chans. -Jag vet.
Du kan inte ana hur ofta jag säger samma sak till mig själv.
Gråter du på riktigt? Jag...spelade bara med.
Vad gör du, George?
-Varför kallar han dig George? -Jag vet inte.
Hör på, Betty. Du förstår säkert-
-att David är väldigt upptagen, så vi måste verkligen gå. Nu.
-Det var roligt att träffa dig. -Vi måste till ett...annat möte.
Men det var bra, jättebra.
Det vore en ära om du följde med oss.
Vilken...idé.
Ni två har säkert mycket att prata om...David.
-Ja? -Okej.
-Tack. -Vänta lite. Tack.
-Tack. Jag älskar ditt arbete. -Tack.
Titta vem som är här!
-Vad gör Lonnie här? -Vad hände med dig?
-Sen, som vanligt. -Jag vet. Varför går ni?
-Vi gjorde våra 20 minuter. -Vem är bruden?
Tydligen en som inte tycker om att kallas brud.
-Lugn. Hon slog inte så hårt. -Känner jag dig?
Nej, men jag vet precis vem du är.
Det är inget ställe som Betty hade gått på.
Hon behövde kanske på toa. För hon kissar väl?
-Eller är hon för fin för att kissa? -Hey. Var försiktig med det där.
-Vad vill ni ha? -Vi är federala marshaler.
Vi söker den här unga damen.
Jag har inte sett henne.
-Det har du visst. -Tyst, Merle.
Betty! Hon heter Betty.
Jag har aldrig sett henne förut. Merle dricker för mycket.
Och jag tror inte att ni är snutar.
Jag var gift med en snut i nio år. Ni är inte snutar.
Vad fan?!
Du har inte varit samarbetsvillig.
Lyla är jättetrevlig. Verkligen lång.
Ja, det är hon.
Hon sa att hon tyckte att jag var charmig och obeveklig.
Hon sa att jag skulle gå långt i den här stan.
Till skillnad från andra charmiga, obevekliga människor hon kände-
-så gillade hon mig.
Hon är en bra person att känna.
-Var läste du nu igen? -Carlton.
Carltons vårdskola.
Men jag gick där bara två terminer. För Del...
Du slog rekordet för att stanna i en roll för tre timmar sen.
Det sa du till mig för två timmar sen.
Är det här? Jättebra.
Jag har inte varit så här glad sen jag var tolv.
Okej, jag nappar. Vad hände när du var tolv?
Jag tog med mamma till Kansas City på Mors dag för pengar jag sparat.
Vi åt lunch på Skies. Det är en restaurang högst upp i ett hus.
Och man ser hela världen där uppifrån.
Det var vår sista speciella grej, för hon dog det året.
En fantastisk dag.
Du gav mig gåshud med det. Vet du det?
-Det är fantastiskt improviserat. -Allt ska vara perfekt mellan oss.
Jag vet, jag vet. Vi tar en liten paus här.
Kan vi tala allvar bara för ett ögonblick?
Jag vet hur gärna du vill det här. Du är begåvad och målinriktad.
-Men det är inte bara upp till mig. -Jag vet. Det är upp till oss.
Jag älskar dig, David.
Och jag vill träffa dig i morgon och nästa dag och nästa dag och nästa.
-Var du med honom hela tiden? -Du skrämde mig.
Fortfarande förälskad?
Det här är orättvist. Får du alltid det du vill ha?
-Nästan aldrig. -Du är kär i en som inte finns.
Du träffar en man som borde skratta åt dig, men ni går tillsammans.
Du är typ...helt enastående.
Tack.
Det var en vitaliserande, andlig upplevelse.
Jag vet. Jag var där. Jag förnekar inte att hon är bra.
-Hon jobbar som sköterska. -Metodskådespelerska?
-David Ravell börjar bli tråkig. -Det vet vi!
Kan jag inte få typ en syster som är min onda tvilling?
Nej! Vi gjorde det med Lonnie. Minns du den blinde i fjol?
-Han fick en Emmy för det. -Ja.
Vi sätter in Betty och ser vad som händer.
-Jag vet inte. -Jag säger till skådisarna först.
-Jag ska tänka på det. -Det blir som direktsänd tv.
-Snälla Lyla. Vi kan bryta formen. -Jag sa att jag ska tänka på det.
Vet du hur jag vet att hon ljög?
För det första så skulle Betty aldrig falla för en såpastjärna.
-Det är under hennes värdighet. -Bartendern lät seriös.
Betty är här i affärer.
Största marknaden för det hon säljer.
Det är ologiskt. Du trodde på henne, för nu är vi här i LA.
Du åkte hit. Varför är nu resten av hennes historia plötsligt bluff?
Jag köper det inte. Kalla det instinkt eller 35 års yrkesrutin.
Jag kallar det helt jävla skitknäppt.
-Kom ihåg vem du pratar med. -Jag måste fan få skallen kollad!
Du kan inte utesluta nåt bara för att du får ett infall.
Jag har följt dina infall över hela landet och jag är skittrött!
Under hennes värdighet? Hon är en sketen hemmafru.
Inget är under hennes värdighet.
-Vad kör Jasmine för slags bil? -En Mercedes, tror jag. Svart.
-Är hon lika snygg i verkligheten? -Snyggare.
Kan du inte hjälpa en polare smyga in på området?
Schysst gjort av dig.
Svart Mercedes. Jag letar efter en svart Mercedes.
Hon har tio kilo. Blond, fantastisk figur.
Så där lite präktig Doris Day-stil.
Ja, just det. Doris Day.
Man kan se henne jobba på FN eller nåt sånt ställe.
FN. Förenta nationerna. Där... Skit samma.
-Hej. Är Betty där? -Du ser inte ut som på tv.
Du måste vara Rosa. Jag är George McCord.
-Jag har hört mycket gott om dig. -Jag har hört mer om dig.
De här är till dig.
Hej. Åh, vad fina.
-Du har träffat David, ser jag. -Verkligen.
Lustigt nog, Betty, så presenterade han sig som George.
Ja, han gör det. Hälften av hans vänner kallar honom George.
-Din vän Rosa gillar mig inte. -Hon är säkert bara avundsjuk.
Män gör henne lite förvirrad. Vart ska vi?
Först tänkte jag på Patina och sen på The lvy-
-och sen tänkte jag på ett lite mer romantiskt ställe.
-Som hemma hos mig. -Härligt! Vi ska till strandhuset.
Nej, jag bor inte vid stranden. David...
Nej, jag har flyttat till The Hills. Jag har flyttat.
Jag har inte känt så här sen jag var hos Stella Adler i New York.
Du är bara...du är så äkta.
Jag tror inte att du har nämnt Stella för mig förut.
-Har jag inte? -Jag hade kommit ihåg namnet Stella.
Den enda Stella jag har känt var en papegoja.
Var det före Leslie? Före oss?
Jag har aldrig träffat nån som du, Betty.
Därför är vi som gjorda för varann.
Din entusiasm skrämmer mig.
Det är lätt att vara entusiastisk när man tycker om nåt.
När jag mötte dig var det som en plötslig varm bris i mitt liv.
Minns du det? Jag sa det till Leslie på hennes begravning.
Jag älskar den repliken.
Du sa det till henne, men du menade det för mig, va?
Ja. Det kanske jag gjorde.
Jag kollade stjärnorna på trottoaren.
Clint Eastwood, Rock Hudson... Inte en enda färgad person nånstans.
Jag såg en kines läsa en tidning. Jag tittade noga och vem såg jag?
Lonnie, seriens huvudskitstövel. Vem är det bredvid honom? Betty.
Jag sa ju att det inte var ett sammanträffande.
-Har du dolt nåt? -Det stämmer inte med hennes profil.
-Skit i profilen. Det är han! -Nej, nej.
Betty är inte här för en såpopera. Det hade gjort henne...
Det hade gjort henne galen. Och du ligger inte så långt efter.
-Nej, Betty är smartare än så. -Hur höll du så länge i ditt jobb?
Vi far fram och tillbaka i landet och så har du lösningen i bakfickan.
Du lät den fittan sabba min...
Du säger inte så om Betty.
Vad hon än visar sig vara, så säger du inte det ordet igen. Hör du det?
-Du behöver terapi. -Förstår du?!
Ja, jag förstår. Släpp min väst nu. Du töjer ut den.
Du sa det du ville säga.
-Gör dig klar. -Jag har varit klar sen Oklahoma.
Gör dig klar... Klar för vad?
-Kika inte. -Hur långt till?
Inte så långt. Du har ingenting framför dig.
Lugn. Du har ett litet steg här.
Är du klar? Då kör vi. Och...
Surprise. Loma Vista.
Du sa inte att jag skulle träffa dina vänner.
Gissa vad. Du fick jobbet.
-Och jag regisserar. -Men jag jobbar på LA County.
Det är bara fyra repliker, så jag tänkte kasta in dig i det.
Jag ställer dig här nära sjuksköterskeexpeditionen.
Jag kommer strax. Okej? -Vi kör bara igenom allt snabbt.
Lugn. Du ser jättebra ut. Då kör vi snart. Vänta.
-Trafiken var en mardröm. -Det är lugnt.
Vi har bara 70 sidor att filma i dag. Ta god tid på dig.
David!
-Hår och smink fixas sen. Ta på det. -Vad gör du?
Hej. Välkommen. Jag hörde att du jättebra.
-Vad gör du här? -Lycka till.
-Dina repliker står på korten. -Vad gör hon här?
Men improvisera gärna. Jag vill att du improviserar.
Det är den magin jag vill ha. Tänk inte, ha bara roligt.
Eric!-Gör en sån där... Kör helt fritt och ha roligt.
-Du kommer ihåg Betty? -Ja.
-Då kör vi. -Tyst nu. Klart för repetition.
Betty?
Gör bara det du har gjort. Följ med och läs replikerna här.
-Hank!-Replikerna står här. -Då kör vi.
Fem, fyra, tre, två.
-Är det här nån slags lek? -Nej, en mardröm.
Andra är med i mardrömmen och de kommer att fara illa.
Jag känner mig så... Armen, tack.
-Jag känner mig så ensam nu. -Nu så. Showtime.
-Är du okej? -Jag tror att du...
Jag pratade med henne. -Behöver du nåt?
Förlåt, jag trodde att det var bäst att bara slänga in dig i det, okej?
-Vad fan händer? -Om du behöver få rätt på...
Kan jag få prata med dig? Kan vi prata? Bara ett ögonblick.
-David... -Du behöver inte kalla mig David här.
-Vad händer? -Vad då, vad händer?
Du uppför dig tokigt här. Är det inte exakt det du ville?
-Är det nåt problem, George? -Nej, nej. Inget problem.
Vad är problemet? Gör bara det som du gör. Jag menar, kom igen!
Du har drivit mig till vansinne med det här i tre dar. Slappna av.
Så gör vi det. Det kommer gå bra. -Då kör vi. Beklagar det där.
Fem, fyra, tre, två.
-Är det nån slags lek för dig? -Nej, en mardröm.
Andra är med i mardrömmen och de kommer att fara illa.
Åh nej...
-Betty? -Åh nej.
Vem kör bilen, David?
Hur kan jag be dig göra det?
Det är för jävligt. Jag kan inte jobba så här!
-Okej, allihop, ta fem. -Vänta. Hon bara stelnade...
-Vi måste fortsätta. -Hon har gjort det hela veckan!
-Hon kan inte nu, så glöm det! -Vad glor du på, Eric?
Jag hoppas att du är nöjd nu. Jag riskerade mitt rykte för dig.
Och du gjorde mig till åtlöje.
-Vad gjorde jag? -Fick min exfru dig att göra det?
-David... -Sluta säga det! Jag heter George!
Det är en tv-serie. Fattar du inte det, så är du galnare än jag trodde.
-Låt henne vara, George. -Tyst! Du är passare, passa nåt.
Och du är inte skådis, va? Du är en såpoperagroupie, va?
Du har inget bättre för dig.
Skaffa ett jävla liv och sluta förstöra mitt.
Hon gav mig en chans att regissera-
-och du har förstört det! Tack så mycket, Betty!
Hör du det här?
Hon är fan galen. Titta inte på mig så där.
Säg till dem vem jag är.
-George McCord? -Nej, inte nu.
Jag är den store dr David Ravell, Loma Vistas främste...
Jag är doktorn. Hon tror inte det. Vad kallade du mig?
-Hon kallade dig George, George. -George McCord, min favoritskådis?
-Herregud. -Vad gör du här?
-Varför är jag här? -Du är sjuk.
Vad gör du nu? Ska du döda mig?
Kom inte nära mig! Rör ingenting! Din galning! Vad gör du nu? Vad?
Jag ska gå.
God dag, mr McCord. Vi försöker hitta ett mentalsjukt fan till er. Betty...
Mentalsjuk. Ja, det är rätt ord.
Det där behövs inte.
Hon bor hos en vän. Rosa Herreras eller Hernandez...
Nåt på H. De bor i Silverlake. Det är allt jag vet.
-Silverlake? -Ja.
-Det här måste drabba dig ofta. -Mer än du kan ana.
-Nåt mer? -Ja, faktiskt.
Jag är ett stort fan av serien och du är ju dr Ravell-
-så du kanske kan be Jasmine komma ut.
-Det går tyvärr inte. -Det är en autograf till en annan.
Jävla as! Lär dig lite jävla hyfs! Vad fan är det för fel på dig?
Jag såg din tv-film. Den sög! Hasselhoff agerade skiten ur dig!
Betty?
Har pizzakillen varit här?
-Kan jag ta de här chipsen? -Visst.
Tack.
Är du okej? Har det hänt nåt?
Jävlar!
Ring en doktor, kärring!
-Vad fan är det där? -Fråga inte.
Allt är där. Det är orört.
Du hade rätt om att Del inte ljög.
Jo, men... Du hade rätt om vad den kvinnliga bartendern sa.
Du hade rätt först. Man måste följa sina instinkter.
-Vad säger dina instinkter dig nu? -Vi åker till Detroit och får betalt.
Det kan vi göra. Jag kan vara på väg till Florida.
Du kan åka till Thailand och knulla skallen av dig.
-Men vi gör inte det, va? -Nej.
Hon är min sista.
Mina instinkter säger att jag måste fullfölja det.
-Jag har försökt lära dig... -Att följa mina instinkter.
Nej, att följa mina instinkter. Vi avslutar jobbet. Fallet avslutat.
Jag måste ge mig av.
-Ge dig av? Vart ska du? -Kansas.
I kväll? Ska du köra över halva landet just nu?
Jag måste fixa det som hände med min man.
-Så nu har du en man? -Hade. Han mördades i matsalen.
Jag tror att jag såg allting. Jag minns blod överallt och allt.
-Vad säger du, Betty? -Va? Jag vet faktiskt inte.
Ja, vänta lite! -Det här är galet, Betty. Gå inte.
Stanna här, så kommer jag strax.
-Hur mycket? -Kriminalinspektör Jefferson.
Har Betty ringt er?
Hon har problem, men hon är ingen mördare.
Jag hoppas ni kan reda ut det här.
Var snälla. Hon har haft en hård dag.
De här killarna ska hjälpa dig.
-Jag tror inte det. -Kom här! Kom hit, för helvete!
Sätt dig! Tyst!
Så vi möts igen.
Jag har suttit många timmar i bilen med ditt ansikte framför mig.
-Jag har sett det målat i horisonten. -Vad är det med dig?
-Det är vår pizza. -Wesley.
Kom!
-Skicka iväg honom. Förstår du? -Okej.
-Hej. -Betty, vad härligt att se dig.
-Roy, vad gör du här? -Du är i stor fara.
Det passar inte så bra nu.
Elden satte mig i finkan. Han tror att du lät skalpera Del.
-Jag har aldrig sagt det. -Hej, sheriff. Jag tror inte...
-Öppna. Jag måste fråga dig... -Betty, det är viktigt att fråga...
-Har du tittat i... -Det passar inte alls bra nu.
Kom inte med det nu. Jag åkte 300 mil för det här!
NI flög säkert. Kom!
Jag korsade Styx för att hitta henne.
Jag åkte över hela jävla landet. Vilka är de här idioterna?
Det är Roy Ostery. Han är journalist. Det där är sheriff Ballard.
-Vi gick på Fair Oaks High. -Toppen. Det här är just snyggt.
Sätt dig ner! Vad vill du? Kom här!
Kom här. Sätt dig!
-Jag har två barn och en hund. -Vem har inte det?
Vad? Vad? Ska du skjuta mig?
Vad gör du? Uppför dig professionellt.
-Det där är inte professionellt. -Strunta i mig. Kolla vad de vet.
Jävlar.
Okej.
Jag antar att du vill att jag...
-...att jag klär av mig... -Nej, nej. Nej.
-Inte? -Vet du vem jag är?
-Jag har ett rätt bra hum om det. -Lyssna.
Du hade inget att göra med det som Del sysslade med, va?
Jag har ingen aning om vad Del höll på med.
Så du hade inget med drogerna att göra?
Herregud. Droger? Gud, nej.
Jag är helt emot droger.
Livet är så konstigt. Jag trodde att du var en iskall kärring.
Inte för att jag inte beundrar dig ändå.
Om du inte kom hit för att döda mig, varför är du här?
För att träffa dig.
-Hur hittade ni två nötter Betty? -Jag pusslade ihop allting.
Jag visste att David, Lonnie och Chloe var från tv-serien.
Betty tror att de finns. Det lät skumt, men var värt ett försök.
-Vad vill du? -Ta inte av tejpen. Du får ångra det.
-Du är en lögnhals, Elden Ballard! -Tyst.
-Jag räknade ut det, inte han! -Fan för dig, Roy Ostery!
-Jag tittade på serien! -Håll käften! Jag dödar er båda två!
-Tittar du på serien? -Ja! Och han ljuger!
Lugn! Sluta bete dig som en kärring. Bröt Chloe samman?
Chloe rasade ihop. Du visste inte att Chloe bröt samman, va?
-Jasmine då? -Jasmine är lesbisk.
Du ljuger, din jävel! Jasmine är inte lesbisk!
-Jag vet vad jag snackar om. -Vad vill du?
Skriker du så dör du. Jag tar av tejpen. Skriker du så dör du!
Jag har spelat in dagens avsnitt.
-Många är arga för det du gjorde. -Jag?
-Lägg av, Chloe. -Det han gjorde då?
Jag är inte född i går. Du satte dig i hans bil av en anledning.
-Tror du att vi kanske... -Nej, nej, de klarar sig.
Jag träffar inte människor som du.
Jag är mänsklighetens sopgubbe. Jag jobbar med slödder-
-som gör allt för att få leva ett par minuter till i sina usla liv.
-Men du är annorlunda. -Är jag?
Ja.
Du kan nog få allt du vill ha. Du som är så vacker och elegant.
-Och du förstår det inte ens. -Jag är inte den som du tror.
Hör du, låt mig bara få säga det här.
Jag tycker om promenader i regn, solnedgångar, symfonier, barn, djur.
Jag läser passionerat och gillar att diskutera.
I grund och botten är jag nog konservativ, men flexibel.
Jag följde dig över hela landet-
-och nu känner jag att vi är mycket likare än du tror.
Men jag tyckte att du sa att du var mänsklighetens sopgubbe.
Jag bara hoppades att jag kunde lägga det bakom mig.
Jag trodde att nej betydde nej.
Vad?
Säg nånting.
Påstå inte att David Ravell våldförde sig på dig i bilen.
Den där Jasmine... Visst är hon otroligt fängslande?
Jasmine är ingen flata. Hon försöker bara hitta sig själv.
-Du är min enda vän. -Kolla på Jasmines tuttar.
Jäklar! Gullegull nu... Ta henne på tutten.
Får man göra så på tv? Titta.
Du hade aldrig kunnat hitta på nåt sånt här, va?
Vad fan?!
Wesley!-Gå dit bort.
Pappa!
Wesley?
-Herregud! Mina fiskar är där ute. -Jag vet. Det är koikarpar.
Vi är mitt i en skottstrid. Håll käft om fiskarna.
Nej, Elden, du håller käft!
-Jag ska rädda dina fiskar. -Roy?
-Jisses. -Vad?
De sköt min grabb.
-Min son är död. -Jag beklagar.
Du är skälet till att jag är här. Jag är här på grund av dig.
Jävlar.
-Ta min pistol i hans ficka. -Vi väntar på den riktiga polisen.
-Jag är riktig polis! -Kan vi inte smyga ut?
Man flyr inte från brottslighet. Och Betty är där inne.
Så allt det här är alltså på grund av en såpa.
Min son är död för att... du ville leva med den där doktorn.
Den där bluffdoktorn.
Ja, det är ändå för sent nu. Ge mig åtminstone min pistol.
Jag kanske kan skjuta mig ut och ta några av dem med mig.
-Jag tror att jag avstår. -Betty, snälla du. Snälla.
Jag vill inte skrumpna ensam i nåt jävla fängelse. Aldrig.
Jag har min yrkesstolthet.
Jag vill inte att nån annan får äran för att ha dödat mig.
Lyssna på mig nu.
Betty...
Du behövde aldrig den skådisen.
Du behöver inte den doktorn. Du behöver inte någon man.
Det här är inte 1940-talet. Vännen, du behöver ingen.
Vet du varför?
För att du har dig själv.
Och nu en story som är bisarr även för Hollywood.
Två hitmen, far och son, jagade ett såpafan från Kansas över halva USA-
-bara för att själva bli offer i en sista blodig konfrontation.
Det där är vår Betty. Historien är obegriplig.
Det är perfekt för oss. Gratisreklam i evigheter.
Jag tror inte att hon kan göra det. Jag tror inte det.
-Såg du vad som hände? -Vem hade inte stelnat till där?
Jag struntar i hennes problem. Hon blir inte den första med problem.
-Så du får prata med henne. -Jag? Okej. Vi pratar om mig.
-Mina känslor då? -Jag struntar i dina känslor.
Fast jag gillade din iskalla vatten-idé häromdan.
Jag leker med idén att låta David Ravell dö i en båtolycka.
En sån där skeppsbrutenvariant med Chloe och...? Inte?
Hur kommer jag tillbaka?
Nej, försök inte utpressa mig, Lyla. Det är ovärdigt dig.
Glöm det. Det är ett bestämt nej. Pang-punkt slut för historien.
Förlåt för det jag gjorde. Förlåt för det jag sa-
-för att jag inte respekterade dig och för alla dumma saker som jag...
-När du har tid. -Jag gillar inte autografer.
-Och jag pratar här... -Det är notan.
Förlåt för det där!
-Nej, jag tar det. -Jag bjuder.
-Det här är inte 1940-talet, vet du. -Okej.
Min bästa vän sa en gång-
-att om du var snyggare så vore det rent kriminellt.
Det är bara så himla tråkigt att du är en sån skitstövel.
Det är okej. Jag är okej med det. Det är inte mer än rätt.
Nu har vi avgjort hela skitstövelgrejen.
Finns det en chans för att du skulle kunna vilja vara med i serien?
Överhuvudtaget?
Det finns alltid en chans, David.
Men i morgon och nästa dag och nästa dag och nästa då?
Om du var snyggare, doktorn, så vore det rent kriminellt.
-Då är du alltså ledig i morgon. -Jag skulle fråga dig det också.
Jag har varit som i trance.
Som om du inte visste vem du var eller vad du gjorde?
Ja.
-Jag har den effekten på folk. -Du hade den effekten på mig.
Ursäkta, sir?
Sir?
Betty var med i 63 avsnitt av serien.
Hon vårdutbildar sig för lönen och semestrar nu i det riktiga Europa.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2016
Ansvarig utgivare: Anders Melin